Rugpjūčio 10 dieną suėjo treji metai, kai visuomenininkės, mokytojos Astros Genovaitės ASTRAUSKAITĖS organizuotas protestas prieš valdžios sauvalę pandemijos sąlygomis virto vadinamosiomis riaušėmis. Nors tiesiogiai jose mokytoja nedalyvavo, tačiau baudžiamojoje byloje jai pateikti bene rimčiausi kaltinimai - dėl riaušių organizavimo bei viešų raginimų viešai pažeisti Lietuvos Respublikos suverenitetą.
Ji - viena iš labiausiai persekiojamų lietuvių. Matyt, dėl to, kad myli Lietuvą, jos kalbą, istoriją, tradicijas, saugo didžiavyrių atminimą. Ir tai demonstruoja drąsiai, kartais drastiškai, nesižvalgydama, visai ne pagal valdžios nustatytas taisykles. Žinoma, rizikuodama dėl asmeninės gerovės ir, žinoma, nukentėdama. Štai ir dabar ji nubausta penkiomis paromis arešto, tiksliau kalėjimo, už negebėjimą ištylėti teismo posėdyje, matant, kaip neteisybė skleidžiasi jos akyse.
- Bandau įsivaizduoti jūsų situaciją. Sunku „ta koja" išlipti iš lovos kiekvieną rytą?
- Žinokit, ne. Iš prigimties esu optimistė ir iš tiesų atsikeliu gana pozityviai nusiteikusi, dėkodama Sutvėrėjui už gyvenimą ir už naują dieną. Nenusimenu.
- Kai būsite kalėjime, irgi dėkosite už naują dieną?
- Pagal anksčiau galiojusią tvarką nuobaudą buvo galima atlikti areštinėje, ir net savaitgaliais, jei turėjai pastovų darbą. Dabar tvarka pasikeitė ir paskirtas paras turi praleisti kalėjime, matyt, imdamas neapmokamų atostogų. Tai rodo, kad represinė galia didėja. Žinodama, kad teks nustatytą laiką išbūti Panevėžio moterų kalėjime, pasiskambinau ir labai maloniai su jo atstove pasikalbėjau.
- Sutiko priimti?
- Sutiko... (Juokiasi.) Pasakė: „palaikysim ryšį..."
- Galbūt net savo automobiliu, kaip ir kadaise dėl psichiatrinės ekspertizės, pasiryšite ten nukakti?
- Draugė patarė nedeginti savo kuro... (Juokiasi.) O dėl ekspertizės - buvo kita situacija. Tada dar kaltinimai man nebuvo pareikšti, bet sužinojusi, kad patikrai mane rengiamasi išvežti, sėdau į savo automobilį ir nuvažiavau į Utenos ekspertinį skyrių, kur buvau įspėta, jog po mėnesio žadama mane išvežti į Rokiškį. Kalbama, kad kai išveža į Rokiškį, uždaro keleriems metams. Nuvykusi pasakiau: net nebandykit padaryti nepakaltinama, ginsiu savo teises teisme.
- Tačiau penkių parų nuobaudą užsidirbote būtent teisme, teismo posėdžių metu!
- Tą dieną parodymus davė Seimo nariai: Žygimantas Pavilionis ir Mindaugas Puidokas. Pavilionis, paprašytas papasakoti, ką prisimena, sakė matęs prie Seimo įtūžusią rusiškų veidų minią. Vadino mus marsiečiais, idiotais, antivalstybininkais, pasiruošusiais versti teisėtai išrinktą valdžią. Aš jam paprieštaravau: nemeluokite. Paklausiau, ar jis prisimena, kai „valstiečių ir žaliųjų" valdymo metu Gabrielius Landsbergis po tais pačiais Seimo langais skandavo: „Seimą - lauk".
Teisme, žinokit, nei vidaus reikalų ministrės Agnės Bilotaitės, nei buvusio viešojo saugumo tarnybos vadovo Ričardo Pociaus, nei generalinio policijos komisaro Renato Požėlos, nei tuo metu iš atostogų atšaukto VVPK viršininko Sauliaus Gago neišvydome, jie nebuvo iškviesti, nors mes, kaltinamieji, ir reikalavome, kad jie duotų parodymus.
Kai ateina liudyti konservatoriai ir socialdemokratai, jie vienodai liudija prieš mitinge dalyvavusius žmones, ir teismas, mano akimis, jiems leidžia daugiau, negu kitiems. Pedofilija įtariamam Kristijonui Bartoševičiui leista dalyvauti teismo posėdyje nuotoliu, o klaipėdietei moteriai, auginančiai keturis vaikus, nors to buvo prašyta ne kartą, - drausta, o už nedalyvavimą skiriama vis didesnė bauda. Man tai atrodo kaip dvejopi standartai, kitaip tariant, patyčios iš proceso dalyvių.
Varo ant žmonių ir Dovilė Šakalienė, ir Algirdas Sysas, vieninteliai sąžiningai liudijo „valstiečiai" Valius Ąžuolas, Dainius Kepenis, Robertas Šarknickas. Bandė užčiaupti ir Petrą Gražulį. O tą dieną, kai Ž.Pavilionis tyčiojosi iš žmonių ir teisėjai jam tai leido, o M.Puidoko parodymus vis nutraukdavo, neištvėrusi replikavau: dvigubi standartai, gėda pelėda, konservatoriams pataikaujama, gėda pelėda. Už tai man skirta penkios paros arešto.
- Negalite nutylėti jokių blogio pavidalų savo aplinkoje?
- Negaliu. Prieš kelias dienas, kai savo feisbuko paskyroje parašiau, kad „rugpjūčio 10-oji - TAUTOS PROTESTO prieš TS-LKD kovidines represijas, segregaciją, prievartą, žmonių nuodijimą 3-ios metinės", viena susirūpinusi patriotė patarė pasisaugoti bent tol, kol vyksta teismai. Padėkojusi už rūpestį atsakiau, kad tylėti, kai niekšai tyčiojasi iš teisiųjų, negaliu, kad teisiami turi būti tie, kurių valia beginkliai žmonės buvo išvaikyti ginkluotos iki dantų Vidaus kariuomenės (VST): sumušti lazdomis, skydais, apipurkšti dujomis, apšaudyti garsinėmis ir dujinėmis granatomis. Šito smurto prieš tautiečius organizatoriai, manau, turėtų būti teisiami.
- 2021 m. riaušių prie Seimo byloje kaltinimai yra pateikti 87 asmenims - daugiausia dėl dalyvavimo riaušėse, pasipriešinimo policininkams, provokavimo viešai smurtauti ir pan. Kai kurie veikėjai sako, jog vadinti tos pavakarės įvykius riaušėmis yra perdėta ir netikslu. Jūs irgi taip manote?
- Mitingas praėjo pakilia nuotaika, nuo 9 valandos kalbėjo profesoriai, gydytojai, žurnalistai, teisininkai, menininkai. Maždaug 15.30 pasakiau baigiam, nes buvau ir pavargusi, ir pagaliau taip suplanavusi iš anksto. Užvežiau mitingo rezoliuciją į prezidentūrą ir grįžau namo. Žinojau, kad kažkiek žmonių pasiliks: kai kurie protestuotojai norėjo sulaukti Seimo posėdžio pabaigos ir pasikalbėti su valdančiaisiais, kurie susitikti su mitinguotojais taip ir neišėjo.
Kai kurių teisme liudijusių Seimo narių nuomone, jeigu pasikalbėti su minia būtų išėję premjerė ir konservatorių partijos lyderis, renginys būtų pasibaigęs taikiai. Žmonės liudijo, kad ir šiaip jie būtų ėmę skirstytis, bet tuo metu pradėjo važiuoti juodomis uniformomis ir su šarvais, dujokaukėmis ir ginklais apsirūpinę VST būriai, vandens patrankos... Yra žmonių, mačiusių, kaip apie 19 val. pasibaigus posėdžiui Seime, su gobtuvais ir kuprinėmis Žvėryno tiltu Seimo link artėjo kelios grupelės jaunuolių. Dar kiti - kad buvo atvažiavęs autobusiukas su panašiais keleiviais prie Seimo, kad aptikę kažkieno paliktas akmenų krūveles. Susidaro įspūdis, kad buvo organizuotų provokatorių...Kas juos užsakė, kas organizavo, teismas veikiausiai į šituos klausimus neieškos atsakymo.
Būtent tie atvežtiniai provokatoriai ir smarkavo. Bet visi gynėjai, visi advokatai sako, kad teisingiausia būtų taikyti Administracinių pažeidimų kodekso straipsnį už policijos reikalavimų nevykdymą, pasipriešinimą ir žalos padarymą. Vakaruose, Anglijoje ar Prancūzijoje, kai vyksta riaušės, gatvėse niokojamos mašinos, dūžta langai, riaušininkai puola, degina, svaido į policininkus ne tik akmenis, bet ir butelius su degiu turiniu ir t.t.
- Kas gresia žmogui, šiuo atveju jums, kaltinamam už raginimą ginklu nuversti valdžią?
- Jei neklystu, už riaušių organizavimą gresia iki šešerių ar septynerių metų, panašiai ir už pasikėsinimą į Lietuvos valstybės suverenitetą. Po to, kai jie darė pas mane kratą, pažįstamam pasakiau, kad tikriausiai ieškojo vieno kambario bute tanko, nes man buvo pareikšti įtarimai dėl karinio perversmo organizavimo. Mano pajuokavimas, kad tikriausiai teks įsigyti pistoletą ir pašaudyti, atsispindėjo ir kaltinamajame akte - jame įrašyta, kad „nusipirks pistoletą ir šaudys"... Net mano feljetonas „Mokytojos Astros tankas" buvo atiduotas kalbos ekspertizei, tačiau čia bent buvo susigaudyta, jog tai meninis kūrinys.
- Numanote, kada pakliuvote „seklių" akiratin?
- Mes kaip varlės einam tiems žalčiams į gerklę. Net patiktukas feisbuke gali būti panaudotas prieš tave, jei atsidursi nepavydėtinoje situacijoje. Galima sakyti, visas mano feisbukas į baudžiamąją bylą sukeltas, nes jis yra pagrindinis kaltinimų įrankis. Esu pakliuvusi į, sakykim, prievaizdų akiratį seniai, juk esu organizavusi bent porą dešimčių įvairių akcijų, protestavau prieš buvusio Vilniaus mero Remigijaus Šimašiaus sauvalę, prieš Lukiškių aikštės darkymą, Kazio Škirpos niekinimą ir pan.
Ypač uoliai, matyt, buvau sekama po rugpjūčio vadinamųjų riaušių. Spalio 16 d. organizavau akciją - eitynes Gedimino prospektu „Apginkime Lietuvos Konstituciją". Grįždami nuo Seimo, stabtelėjome ties Vinco Kudirkos paminklo (šalia Vyriausybės rūmų) ir aš rėžiau kalbą, kurioje užsiminiau, kad jeigu būtų gyvas K.Škirpa, jis tikrai neleistų, jog Lietuvos žmonės būtų taip skriaudžiami, gal net gintų juos ginklu, matydamas, kad visai nekalti jie buvo daužomi, purškiami dujomis kaip kolorado vabalai...
- Regis, prisišnekėjote, kaip Arūnas Valinskas, išsitaręs, kad kasmet reikia šaudyti po vieną tokį lenką, tik į jo grasinimus niekas rimtai nepažiūrėjo...
- Per tą mitingą spalį, pasipiktinusi, kad išrinktieji rugpjūčio 10-ąją taip niekingai ir žiauriai pasielgė su tauta, nė vienas jų taip ir neišėjo pasikalbėti, pasakiau, kad policininkai turėtų būti tautos pusėje, neatsukti ginklų prieš tautiečius. Atsukite prieš tuos, sakiau, kurie nežmoniškai susidoroja su taikiais protestuotojais, beginkliais žmonėmis, - jei Škirpa būtų gyvas, jis čia perversmą padarytų.
Už šią jausmingą, pilną palyginimų, metaforišką kalbą mane apkaltino karinio perversmo organizavimu. Esu pirmas žmogus per 33 Nepriklausomybės metus, apkaltintas Lietuvos suvereniteto pažeidimu. Norint visiems įvaryti baimę, manau. Kaltinime prirašyta ir kitokių nesąmonių.
- Ar tik po to nelemto 2021-ųjų rugpjūčio ir nebus prašapusi pilietinė dvasia Lietuvoje?
- Viskas buvo kruopščiai apgalvota - po protesto parodomojo numalšinimo vyksta parodomasis teismas. Kai man buvo pareikšti įtarimai, netgi badavau prie generalinės prokuratūros. Norėjau susitikti su generaline prokurore Nida Grunskiene ir jai paaiškinti, kad esu tiesiog apšmeižta ir apkaltinta pagal, mano manymu, konservatorių nurodymą.
- Pavyko?
- Badavau nuo rugpjūčio 3 iki rugsėjo 10 dienos, kol buvau priimta. Mane norėjo palydėti signataras Zigmas Vaišvila, bet jo neleido į kabinetą. Iš dūšios papasakojau prokurorei, kaip organizavau tą mitingą, sakiau, kad nesitikėjau tokių represijų ir kad su žmonėmis taip elgtis nevalia. Jinai klausėsi tylėdama, paskui pasakė, kad nieko įtakoti negalinti, savo darbuotojais pasitikinti. Aš jai tariau: tikrai jūs manęs nenutildysit ir šmeiždami, ir teisdami, ir nuteisdami, nebent nužudytumėt, - aš kalbėjau ir kalbėsiu.
- Su jumis kalbėjo kaip iš sosto, su vos vos vos juntama panieka?
- Ne, šito nepastebėjau. Tik susidūrus su teisine sistema, atėjo suvokimas, kokia mūsų teisinė sistema supuvusi, kad joje likęs juodas, suplėkęs sovietmetis, kada žmonės tiesiogiai niekinami, tiesiogiai užčiaupiami, tiesiogiai iškart verčiami nusikaltėliais. Teismas turėtų būti nešališkas, ieškantis tiesos, o čia akivaizdžiai matyti, kieno pusėje jis yra. Viskas politizuota, matyti, kieno tai sustatyti žmonės ir kam tarnaujantys.
Jeigu Amerikoje prokurorai dėl nuslėptų dokumentų gali padaryti kratas prezidentų ir Baideno, ir Trampo namuose, tai Lietuvoje milijonus pradanginantys nusikaltėliai lieka nenubausti. Tylima ir apie pedofilija įtariamą buvusį konservatorių K. Bartoševičių, o jei užsimenama, tai landsberginė spauda būtinai prideda „galimai", o apie mane ir kitus teisiamuosius vadinamojoje riaušių byloje, be jokių „galimai" skalambija visos televizijos, kaip apie rimtus nusikaltėlius.
Kodėl taip yra? Aš įsitikinusi, kad kagėbistinės struktūros palikuonys užvaldė Lietuvą, jie tiesiog iškaišiojo savo žmones į policiją, į prokuratūrą, į teismus, į nacionalinę televiziją. Tokią sistemą, kai politikai susijungia dėl savo nusikalstamų veiksmų, pasitelkdami ir žiniasklaidą, ir represines struktūras, aš vadinu politine mafija. Šita politinė mafija vieningai susidoroja su jai vadovaujančios, valdančios politinės jėgos oponentais ir kritikais. Ir jeigu visi tylėsim, visi bijosim, drebėsim, jie ir toliau sės baimę, naikins Lietuvą. Todėl aš tada ir pasakiau generalinei prokurorei: užčiaupsit, jeigu nužudysit.
- Turbūt jaučiatės gyvenanti priešų apsuptyje?
- Nesijaučiu gyvenanti tarp priešų. Gyvenu savo Tėvynėje, myliu savo kraštą, kalbą, kultūrą, tradicijas. Dirbau ir vaikų darželio vedėja, ir mokyklos direktoriaus pavaduotoja, ir direktore, daug metų lietuvių kalbą, literatūrą dėsčiau. Gal dėl to, kad buvau jauna, mažai domėjausi politika, auginau vaikus, rūpinausi šeima, kažkaip nejutau tokio supuvimo, tokio kagėbistinio tvaiko, kokį jaučiu šiandien.
Po to, kai mane išmetė iš gimnazijos lietuvių kalbos ir literatūros mokytojos pareigų Vilniuje, o direktorė, neapsikentusi persekiojimo, taip pat išėjo iš darbo, bandžiau darbintis Vilniaus rajone, bet, kai pasakiau pavardę, paklausiau, ar nebijos, jaunas direktorius atsakė: „tikrai nerizikuosiu". Tačiau aš tikrai nenusimenu, tikrai nebijau mirties, nebijau nieko. Skatinu visus žmones nebijoti kalbėti. Svarbiausia yra nebijoti. Tylėdami prarasime viską.
Vito Tomkaus trigrašis: Agitatoriams, kurie ragina lietuvius būti pilietiškais ir aktyviais, rekomenduoju mokytojos Astros išpažintį perskaityti dar ir dar kartą, kad įsisąmonintumėte, kas laukia tų, kurie kovoja už Žodžio laisvę ir demokratiją: kratos, areštai, teismai ir galop - kalėjimas. Jau nekalbu apie išmetimą iš darbo, kuomet taip trūksta mokytojų, be galimybės net provincijoje įsidarbinti. Todėl perspėju visus prokurorus, teisėjus bei kitus "aklus sistemos įrankius": jau seniai mokytoją Astrą aš priėmiau į darbą "Respublikoje" ne tik interneto priežiūrai, bet ir korespondente. Todėl nuo šiol ją gina ne tik Konstitucija, kurią ne tik šventos dvasios, bet ir Žalimas buvo neteisėtai apsėdęs, bet ir Spaudos įstatymas. Nors ji ir ne Tapinas, bet jau irgi turi teisę visur kišti savo nosį, net jei kam ir nepatinka. O kam neužtenka Celofano už grotų, siekiant kitus lietuvius pagąsdinti, pasiieškokit kitos aukos. Gal, sakau, Gabriukas arba Austėja tiks, kurie Lietuvai daug daugiau žalos pridarė nei Astra?